“Surt i demana alguna cosa a algú. Fes un compliment. Dona les gràcies.”
https://benestaremocional.blogspot.com/2023/04/parla-demana-escolta-dona-les-gracies.html
I
Obertura musical
(de la meva panxa al món, a la vida).
La música comença. Al principi hi ha un stacatto que recorda la teva pressa per sortir al món, les meves contraccions musculars, el teu pas pel canal, cap a la llum exterior… La sortida és un eixordador tempo amb els metalls sonant a tota canya…
De sobte, la melodia sorgeix d’entre les cordes, els violins agafant protagonisme, però encara amb un tremolor de fons, amb cordes pinçades pels xelos…
A poc a poc, la melodia va dominant l’escena i tots els instruments s’hi afegeixen. Traspua tendresa, vibra al pit, agermana tots els sons en un únic estat d’ànim que acoloreix l’escena.
A partir d’aquí, encara que hi ha sempre un presència de fons del tema, les variacions són la norma, canviant de tonalitat i de compàs. Al cap d’un temps, les transicions són més harmòniques, menys disruptives i la cançó agafa encara més protagonisme, més juganera, més personal. L’acompanyament s’integra en ella, seguint-li el fil.
Altres intruments van entrant en escena i el gènere va canviant.
La música continua…
La música ets tu…
II
Ets una dona. Estrogènica.
Ets una dona i, per tant, estrogènica, cíclica, marcada per contrastos. Els teus músculs, el teu sistema cardiovascular, el teu sistema digestiu, el teu sistema nerviós, tot el teu cos, en definitiva, bateguen al ritme que marquen les hormones.
És com un ball, una oscil·lació que et porta a moments que, a vegades, són bruscos, gairebé extrems. Sempre, desconcertants.
Tempos musicals expansius i, en alguns moments, poden resultar opressius, fent que et sentis petita, feble, extremadament vulnerable…
El teu jo intenta donar sentir a tot això, intenta posar ordre en el caos, llegir aquests batecs de forma racional. A vegades, es creu superat per una identitat polièdrica i només els anys et donaran la perspectiva per arribar a ser més “budista”, menys marcada per les pujades i les baixades, i, així, posar sordina a la música hormonal que pot arribar a l’estridència.
Ets una dona.
Estrogènica.
III
Fòrmula magistral.
Components principals de la fórmula relacional.
Tenir-la en compte en cas de voler crear la ressonància compartida entre mare i filla.
Compte de programar tots els ingredients si el que volem és construir un vincle segur amb na Júlia.
Oxitocina,
Rialles, contes,
Experiències, cafès, xerrades,
Confidències, viatges, moments compartits, “pamelas”,
Música, lectures, bromes, caminades,
Històries, favors rebuts, compres,
Regals, pedicures,
Berenars.
Efectes terapèutics.
Estimació incondicional, amor total.
IV
Amabilitat afectuosa. Meditació aplicada.
Que estiguis bé.
Que tinguis salut.
Que siguis feliç.
Que visquis amb amor.
Estar bé, en pau, ve de l’acceptació, de la consciència de que “tots els éssers volen estar bé i viure lliures de patiment”.
Estar bé, en pau, és el resultat de viure la naturalesa humana tal i com és, un aparell biològic de supervivència que ha arribat fins aquí per la seva capacitat d’aprendre, de recordar, d’estimar, de col·laborar.
Estimada Júlia, tens una vida humana a la teva disposició, amb totes les seves fortaleses i les seves limitacions. Ets una HUMANA. Cuida’t.
Tenir salut no només és no estar malalta. És tenir humor i energia, és poder obrir-nos cap a fora, al món. És connectar. L’humor i l’energia necessiten que mengis bé, que connectis amb altres humans, que aprenguis, que et moguis.
El teu cos és el motor.
Mou-te.
Ser feliç suposa ser capaç de trobar el teu camí a la vida. Amb sentit, entrega i passió. Apreciem el que ens costa aconseguir, el que ens dona sentit, el que té una història que es va entrallaçant amb la nostra.
Vivim feliços quan estem en present, quan ens entreguem al que està passant, quan aprenem a fluir. La passió és el que sentim quan la major part del nostre jo s’implica en el que fem. És part atenció, part acció, part presència.
Viure amb amor suposa obrir-se a les connexions profundes, a la construcció d’un espai relacional potent, font de ressonància compartida.
És màgia.
És viure més enllà de les fronteres del teu cos, gràcies a l’efecte de la sincronia que es dona entre sistemes nerviosos.
És música.
Fa vibrar. Està farcit de converses profundes, de cor a cor.
Així com tots els éssers volen estar bé i viure lliure de patiment, que siguis feliç i visquis lliure de patiment.
Que siguis feliç.
Que estiguis sana.
Que estiguis bé.
Que visquis amb amor.
Una abraçada de ta mare que t’estima més del món, que t’estimarà sempre, passi el que passi, passi el que passi.
Comentaris
Publica un comentari a l'entrada